Hei. Jeg trodde du sa at dette var hovedinngangen.
Det er det. Vi må bare finne en måte å åpne den på.
- Jeg kjenner ikke igjen symbolene. - Det er babylonsk. Kileskrift.
- Det er utrolig. - Hva er?
I motsetning til fønikisk ugaritisk kileskrift, er dette piktogrammer
heller enn lydsymboler.
- Står det hvordan man åpner pyramiden? - Ziggurat.
Du sa pyramide. Det er en ziggurat.
- Ja. Åpne døren. - Det er kanskje ikke så enkelt.
- Jeg må tilbake til Jorden for å slå opp. - Hvor vanskelig er det?
Veldig. Det er et dødt språk.
Jeg tviler på om noen har stått her på 3000 år.
Jeg er ikke så sikker på det.
- Hva fant du? - Tom sigarettpakke.
Den er russisk.
- Major? - Den russiske Stargaten varte i 37 dager.
Vi har listen over planeter de besøkte, og P2X-338 var ikke en av dem.
Kanskje de lurte oss.
De innrømmer bare at det kan ha vært noe uautorisert bruk av porten.
Hva skal det bety?
Dette er major Valentine Kirensky.
Han tjente under oberst Sokalov på basen i Sibir.
Det ser nå ut til at han også fikk hemmelige ordre
fra enkelte harde elementer i den russiske hærens etterretning.
Han forsvant seks dager før vi ble bedt om å deaktivere den russiske porten.
- Tror de han dro til utenomverdenen? - Med to andre offiserer
og en arkeolog kalt Alexander Britski.
Jeg kjenner arbeidet hans. Ekspert på gamle Mesopotamia.
Hvorfor gå bak ryggen på Sokalov?
NID utførte hemmelige operasjoner i utenomverdenen av samme grunn.
- Stjele fremmed teknologi for enhver pris. - Hvorfor 338, og ikke en annen planet?
Det er ennå ikke avklart.
Hvis de brukte porten før de andre ble drept, kan de være der ennå.
Det er tvilsomt at de overlevde.
Planetens overflatetemperatur er gjennomsnittlig 57ºC i skyggen.
Jeg husker ingen skygge.
- De kan ha søkt ly i tempelet. - Fant de ut hvordan man åpner døren?
Jeg skal finne ut av døren.
- Burde de ikke ha prøvd å returnere? - Ikke uten å avsløre operasjonen.
- Mulig de venter på et signal. - Godt poeng. Russere kan være harde.
De venter i evigheter før de bryter protokoll.
Jeg er klar over det.
Derfor lar vi en russisk gruppe bli med dere tilbake til planeten.
- Unnskyld? - Det blir et fellesoppdrag.
Full redegjørelse, fullt samarbeid.
Kan jeg spørre hvorfor, sir?
Russerne har presset på for mer engasjement
i Stargate-programmet en god stund.
Vi har vegret oss, men i dette tilfellet kan det være nyttig å ha dem med.
Ja... general, du vet jeg er en stor tilhenger av russerne,
og internasjonale forbindelser er en av mine hobbyer.
Jeg mener imidlertid at SG-1 bør ta seg av dette. Alene.
Avgjørelsen er tatt, oberst.
De er på vei.
Ja, sir.
- Fordi vi har en avtale, sir. - Holder de sin del?
Gjør vi?
Nei.
Hvis Tors skip ikke hadde krasjet, ville vi aldri fortalt dem om Stargaten.
Hvem sin side er du på?
Jeg sier bare at vi burde prøve å samarbeide.
Man må vite at lagmedlemmene er ved sine fulle fem.
Faktisk, på russisk er de ved sine fulle shest.
- Hva? - Som ikke har noen betydning.
- Skjønt hvordan man åpner pyramiden? - Zigguraten.
Ja, jeg tror det.
Russerne sendte en e-post med hele rapporten til arkeologen, Dr Britski.
Tempelet er tilegnet den babylonske guden Marduk.
- Og Marduk var en goa'uld? - Det er sannsynlig.
Babylon betyr "gudenes port", så en sammenheng vil ikke overraske meg.
Hallo.
OK.
Russerne kommer.
- Fin utsikt. - Ja. Oberst.
God morgen, mine herrer.
- Og damer. Det er en dame, sir. - Hvil.
- Du må være oberst Zukhov. - En fornøyelse, general Hammond.
La meg presentere major Vallarin,
og løytnantene Marchenko og Tolinev.
Velkommen til Stargate-kommando. Dette er oberst Jack O'Neill,
major Samantha Carter, Dr Daniel Jackson og Teal'c.
Den berømte oberst O'Neill.
Jeg tror vi har en felles venn.
- Har vi? - Dr Svetlana Markov.
Hun var full av lovord om dere alle.
Før vi fortsetter, kanskje dere ønsker litt hvile og mat.
Vi passet på å spise før vi kom.
Oberst Zukhov mener at vi gjerne vil sette i gang så fort som mulig.
Javel.
Dr Jackson?
For to år siden begynte Dr Britski en utgraving nær Rafhah i Sør-lrak.
Han fant tavler gravert med babylonsk kileskrift,
og én med symboler han ikke gjenkjente.
- Portkoordinater. - Koordinatene for P2X-338.
Noen må ha gjenkjent noe,
for resultatet av utgravingen ble aldri offentliggjort. Det ble klassifisert.
Vent. For to år siden hadde ikke russerne sett en Stargate.
Men de hadde et RHA.
Det som ble oppdaget av tyskerne i 1906 og tatt av den røde hær.
Så da de fikk i gang programmet sitt, må de ha lagt P2X-338
til listen av adresser de fikk av oberst Maybourne.
Det forklarer ikke hvorfor de ikke bare sendte en vanlig gruppe.
Fant Dr Britski noe som kan antyde hvorfor de valgte ut denne planeten?
Tavlen henviste til "Tiamats øye".
Det var en stor juvel, som visstnok ga Marduk magiske evner.
Det var vel ikke derfor dere ville holde dette hemmelig?
Må jeg minne deg på at USA har brukt en Stargate i hemmelighet i mange år
med det formålet å få tak i fremmed teknologi?
Det var derfor vi ble enige om å dele informasjon.
Dere påtok dere å representere hele planeten
uten å forhøre dere med noen.
- Dere utsatte verden for mange farer. - Vi taklet dem i det minste.
Det tok bare en måned før dere fant noe dere ikke kunne takle.
Mine herrer, vennligst.
Vi har visst fjernet oss fra saken.
Dr Jackson, hva med inngangen?
- Kan du få oss inn? - Ja.
Graveringene på inngangen er en kode. Det er som en stor kombinasjonslås.
Man må aktivere de riktige symbolene i riktig rekkefølge.
Jeg har stor tro på deg, doktor.
Dere har grønt lys.
Glimrende.
Er det en P90, oberst?
50-runders horisontal laderamme, 900 panserbrytende runder per minutt.
Kjenn vekten.
lmponerende. Men jeg foretrekker den russiske Zastava M85.
De lages i Jugoslavia, ikke sant?
Sperre syv låst.
SG-1, sett i gang.
Hva dreide det seg om?
Jeg ønsket dem lykke til.
Greit. Zukhov, la oss få én ting klart.
Jeg er ledende offiser på dette oppdraget.
Dette er en fellesoperasjon, og vi har samme rang.
Så du må være klar over behovet for en klar kommandovei.
- Selvfølgelig. - Oberst.
Er det et problem?
Nei, sir.
Etter deg.
- Daniel? - Nesten der.
Du sa det for en time siden.
Du er velkommen til å prøve.
- Carter, gjør klar C4. - Vent.
OK, jeg har det.
Det er en standard gjenfortelling av den babylonske skapelsesmyten.
Marduk dreper den vingede slangen, Tiamat. Han kutter henne i to.
Han bruker en halvpart til å lage himmelen, den andre til å lage jorden.
Hvordan hjelper det oss?
Noe av teksten er med hensikt satt i feil rekkefølge.
Bare en prest av Marduk ville oppdaget avvikene.
Her.
Og her.
Bra gjort.
- Dette virker ikke så veldig stabilt. - Det er over 4000 år gammelt.
- Hvilken vei? - Jeg vet ikke.
Vi burde dele oss.
Ta gruppen din ned her, og vi går ned der.
Greit, men Teal'c blir med dere.
For deres egen beskyttelse.
Og kanskje dere skulle ta løytnant Marchenko.
Av samme grunn.
Greit. Sett i gang.
Oberst.
Identifiser deg.
En av deres?
Hvis mennene forsvant for ti måneder siden, hvordan kan liket råtne så fort?
Det råtnet ikke.
- Skjelettet er dekket av små tannmerker. - Spiste noen denne fyren?
Flådde kjøttet av beina hans.
Det kan du si.
Det ser ut til å være en sarkofag.
Zukhov, dette er O'Neill.
Hva er det, oberst?
Vi fant en av Kirenskys menn. Han er død.
- Vær ekstremt forsiktig. - Forstått. Vi fant en sarkofag.
- Vi undersøker. - Nei.
Hold stillingen til vi kommer.
Zukhov, svar. Zukhov!
Pokker ta. Trekk tilbake.
Du nekter å adlyde en direkte ordre.
Jeg håper O'Neill ikke tar det personlig.
- Hei! Kom deg ut derfra! - Marchenko!
Interessant felle. Beskytter ikke sarkofagen, men låser deg inne.
- Jeg ba deg holde stillingen. - Vi må undersøke området grundig.
Jeg ga deg en ordre.
Noen ville ha utløst denne fellen etter hvert.
Det er like greit.
En av mennene dine er død.
Hvor jeg kommer fra, pleier det å gjøre en kommandør litt oppbrakt!
Hvor jeg kommer fra, forventer man falne.
Hva?
Vi må finne en vei ut herfra.
Burde vi ikke åpne denne først, og se til at ingen er hjemme?
- Teal'c, har du sett noe lignende? - Det har jeg ikke.
Det er som om noen prøvde å forsegle sarkofagen fra utsiden.
Kirenskys gruppe må ha åpnet den med en blåselampe.
Åpne den.
Det er ingen krystall. Det er ingen knapp å åpne den med.
For Guds skyld! Jeg skal gjøre det selv.
Dra.
Så mye for Marduk.
Jeg trodde en sarkofag kunne holde deg i live i det uendelige.
- Kanskje den sviktet. - Jeg tror ikke det drepte ham.
Disse beina har de samme merkene som skjelettet vi fant.
Det som drepte den russiske soldaten drepte goa'ulden også.
Hvordan kom den seg inn der?
Jeg vet ikke.
Et bedre spørsmål er, hvor er den nå?
- Sir, vi har et problem. - Vi har mange. Spesifiser.
Vi kan strekke ut matrasjonene, men vannet holder bare fem dager.
Vi blir ikke her så lenge.
Så hva gjør vi nå?
Vi kan bruke plastisk sprengstoff til å sprenge et hull i inngangen.
Ja, det kan virke.
Kan også begrave oss under et tonn ziggurat.
Obersten har rett, major.
Tiden er ikke inne ennå for slike desperate tiltak.
Hva med denne skriften? Nevner den en bakdør?
Nei. Denne delen har med Marduks endelige skjebne å gjøre.
Vi kjenner Marduks endelige skjebne.
Han var visstnok så ond at prestene hans gjorde opprør.
De forseglet ham i sarkofagen og la noe der inne med ham.
Jeg antar at det henviser til skapningen som spiste ham.
Ble han spist levende?
Sarkofagen ville prøvd å holde ham i live, så det ville tatt en stund.
Det er offisielt den verste måten å dø på.
- Det høres ut som han fortjente det. - Marduk ville ha dødd etterhvert,
men skapningen må ha holdt seg i live til major Kirensky og hans menn kom.
De slapp den ut. Den drepte dem.
Vi har bare funnet ett lik.
Greit, vi gjør følgende. Vi gjennomsøker hele stedet.
Vi leter etter en vei ut og resten av Kirenskys gruppe. Oppfattet?
Jeg vil gjerne gjøre ferdig oversettelsen. Den kan komme til nytte.
Greit. Resten av oss går to og to.
Teal'c, du er med Zukhov. Carter med Tolinev. Major, du er med meg.
Ja, sir.
Vent. Jeg fant noe.
Hva er det?
Ser ut som en kokong. Den er tom.
Hva er det?
Jeg trodde jeg hørte noe.
Det er Britski.
O'Neill.
Sett i gang.
Oberst Zukhov og jeg har funnet flere skjelettrester,
sammen med utstyr og personlige saker.
Noen tegn til skapningen?
- Nei. - Oberst O'Neill, dette er Zukhov.
Jeg har Britskis personlige journal.
Ta den med til Daniel. Han kan se på den.
Javel.
Oberst Zukhov.
Kommer.
Der er den igjen.
Jeg ser ingenting.
Den er rundt her et sted.
Daniel, rapporter!
Det er ikke meg.
Carter, hva er din situasjon?
- Carter! - OK med meg.
- Hva skjedde? - Skapningen angrep oss.
- Jeg tror hun går inn i sjokk. - Ta henne til hovedkammeret. Teal'c.
Sir, den er fortsatt i live.
Vel, da dreper vi den.
Det er ikke det jeg mener. Jeg følte et nærvær.
- Hva snakker du om? - Goa'uld-symbioten. Den er i live.
Den er inne i den tingen.
Skapningen må ha sprøytet gift i henne. Kroppen hennes slutter å fungere.
- Hva kan vi gjøre? - Jeg har gitt henne adrenalin for nå.
Får vi henne ikke tilbake til SGC snart, dør hun.
Hun har rett.
Det samme skjedde med den andre gruppen, ifølge Dr Britskis journal.
Skapningen slapp ut av sarkofagen, angrep Kirensky,
han døde innen to timer.
Nevner han de andre?
To døde da en gang falt sammen...
Siste innskriving lyder:
"Jeg er helt alene nå. Ingen vei ut. Bare én ting gjenstår å gjøre."
En cyanidpille. De ble gitt til alt russisk Stargate-personell.
Oberst, vi har ikke lenger noe valg.
- Vi må bruke C4. - Vi er ikke ferdige med å lete.
- Tolinev har ikke mye tid igjen. - Jeg er klar over det.
Men vi risikerer ingen flere liv før vi har prøvd alt.
Se her. En tegning av en gjenstand Britski fant i sarkofagen.
Han trodde det kunne være Tiamats øye.
Fant dere noe sånt ved journalen?
- Det var bare gammelt utstyr der. - Så hvor er den?
Oberst, det kan ikke lenger være en prioritet å finne denne gjenstanden.
Det var aldri en prioritet.
Dette skulle være en redningsaksjon.
Det er visst ingen igjen å redde.
Jeg vil ikke si det.
Ser ut som blod.
Javisst.
Oberst, dette er Carter.
Sett i gang.
Teal'c og jeg fant blodspor. Jeg tror jeg såret skapningen.
Vil ikke slangen fikse det?
Kommer an på hvor alvorlig skaden er.
Greit. Vær på vakt.
Hvordan går det med henne?
Pulsen hennes blir svak.
Hørte du det?
Hva?
Vent her.
Ja, gå ned den mørke gangen alene og jeg venter her i det mørke rommet alene.
En blindvei.
Ja. Vi skulle ha tatt den til venstre.
Oberst, vi vet begge at det bare er én vei ut herfra.
En eksplosjon som kan lage hull i den døren, vil få alt til å rase.
- Jeg er villig til å ta sjansen. - Ikke jeg.
Hva med løytnant Tolinev?
Må man ikke forvente falne?
Dere tør tydeligvis ikke ta de nødvendige risikoer.
Vi tar risikoer. Men vi deler ikke ut cyanidpiller.
Og vi lar ikke folkene våre i stikken.
Er det bare meg, eller har vi vært i denne gangen før?
Det har vi.
Dette stedet er som en labyrint.
Kanskje vi skal snu...
Den beveger seg ikke. Jeg føler ikke noe.
Ikke jeg heller.
Det er ingen symbiote inne i skapningen.
Den kan ha forlatt kroppen da den innså at den ikke kunne helbrede såret.
Den vil ikke overleve lenge under disse omstendighetene.
Med mindre den fant en ny vert.
- Oberst O'Neill. - Sett i gang.
Vi fant skapningen. Den er død.
- Det er gode nyheter. - Problemet er at symbioten ikke er der.
- Det er litt urovekkende. - Sir, som du vet,
kan ikke Teal'cs kropp bære en symbiote så lenge han bærer en larve-goa'uld.
Og han føler ingen goa'uld i meg.
Da er det igjen Daniel, major Vallarin og... dere to, sir.
- Legg ned våpenet. - Jeg tror ikke det.
- Jeg vet det ikke er meg. - Og jeg vet det ikke er meg.
Oberst, svar.
Gå tilbake til hovedkammeret. Se til Daniel og Vallarin.
- Jeg ser dere der om en stund. - Oppfattet, sir.
Jeg tuller ikke, Zukhov. Jeg skyter deg.
- Dette begynner å stemme. - Gjør det?
Hvis du var goa'ulden,
vil du ikke dratt før du hadde funnet Tiamats øye.
Det forklarer at du motsetter deg å bruke eksplosiver.
Og hvis du var goa'ulden og du hadde vært fanget i dette hølet i 2000 år,
ville du ikke tenkt på annet enn å komme deg ut.
Det forklarer hvorfor du er villig til å ta en så vanvittig risiko.
Det ser ut til at vi har et problem.
Daniel.
Jeg er ferdig med å oversette denne delen.
Hei, hva foregår?
- Jeg føler ikke nærværet av en goa'uld. - Ikke jeg heller.
- Takk. - Så hva skulle du si?
At jeg er ferdig med å oversette en del av teksten.
Det står at Marduk kom ut av tempelet og viste seg for folket,
mens han red på en stråle av hvitt lys.
- En ringtransportør? - Ja.
Det er en god sjanse for at den kan være her i rommet.
- Oberst Zukhov? - Her inne.
Hva er dette?
Ikke vær en idiot, Zukhov. Det kan like godt være ham.
Sant.
Å, nei!
Hvor er Tiamats øye?
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Du glemmer at jeg beholder all kunnskapen til min vert.
Og han visste om dine hemmelige ordre om å få tak i fremmed teknologi.
Du skulle ta med øyet tilbake til dine ledere.
Jeg har ingen hemmelige ordre.
Du lyver.
Ja. Det er her.
- Vi må fortelle obersten. - Ikke før vi vet om han er en goa'uld.
- Teal'c, hva gjør du? - Vi må prøve å aktivere ringene.
Nettopp.
Et interessant våpen.
Det kan tydeligvis volde både store smerter og død.
Skal jeg prøve det på din nye venn?
Stopp.
Jeg har øyet.
Gi det til meg, og jeg skal spare deg.
Hva gjør du?
Beklager, oberst. Jeg handlet under ordre.
Ikke gi det til ham.
Ingen flere skal dø på grunn av meg.
Gi meg øyet.
Ta det!
Herregud!
- Hva var det? - Oberst O'Neill?
Oberst O'Neill?
Det går bra med meg.
- Hva skjedde? - Goa'ulden var i Vallarin.
Zukhov drepte ham med en granat.
Vi fant en ringtransportør. Daniel sier den vil ta oss til et tempel i nærheten.
Jeg kommer om et øyeblikk.
Jeg føler ikke nærværet av en goa'uld.
Bra. Og det går bra, forresten, takk.
- Hvordan går det med Tolinev? - OK, hvis vi drar snart. Hvor er Zukhov?
Han overlevde ikke.
Én ting igjen å gjøre her.
- Greit, alle klare. Kom igjen. - Oberst O'Neill!
Jeg skal ta hevn.
Dere sier alltid det.
Ja.
Oberst.
Løytnant Tolinev bekrefter historien din.
Så hun fortalte sannheten.
Hun blir forhørt igjen i Moskva, hvor hun kan snakke friere.
- Dere får henne sikkert til å si... - Oberst, ikke nå.
Zukhovs hemmelige ordre satt oss alle i fare. Jeg vil ha det i rapporten.
Dine meninger er allerede kjent.
Også det at hele din gruppe overlevde,
men bare én russisk soldat kom tilbake i live - så vidt.
Hvis folkene deres forsto ideen om en kommandovei...
Vi er enige. Du hadde kommandoen.
Vi vet også hvilke liv du var villig til å ofre.
Vi beklager tapet av liv og kondolerer til offiserenes familier.
Dere beklager sikkert også at Tiamats øye ble begravet med Zukhov,
for aldri å bli funnet igjen?
Ja.
Kanskje det er best om vi innrømmer at vi begge gjorde feil.
Bedre om dere innrømmer at dere dreit dere ut.
- Jeg skal sende det videre, oberst. - Vær så snill.
Jeg håper ikke dette har noen betydning for vår fremtidige deltakelse.
Jeg ville ikke regnet med noen fremtidig deltakelse var jeg dere.
Nei? Det ville jeg.